- Hvad er der? - Jeg har feber og føler mig dårlig.
Drik noget og gå tilbage til arbejdet.
Jeg har ondt her.
Du har vel fået et slag. Vi smører salve på i aften.
Afsted med dig.
Kowalski!
De nye masker kommer i morgen. De er helt lufttætte.
Du kan sige det til de andre.
Vågn op, sovetryne! Det er morgen!
- Hvad er klokken? - Ti over otte.
- Vil du have et tyggegummi? - Nej tak.
- Har du sovet godt? - Sådan da.
Jeg er fremme om en time. Michel venter sikkert på stationen.
Det ville være skønt med et brusebad.
Heldige rad. Jeg er ikke fremme i Spanien før i eftermiddag.
Nåh, men- så snart jeg er fremme skal jeg bade.
- Hvor er det du skal hen? - Roublès.
Det er ingen by, men snarere en vingård.
- Hvornår tager du tilbage til Paris? - Det gør jeg måske ikke.
Du skal vel ikke tilbringe resten af livet i bjergene?
Kom.
Der sidder ingen i kupéerne!
- Her er også tomt. - Kun vi tager på ferie i oktober!
- Vi er helt alene i vognen! - Selvom vi er to åbenlyst.
Sikke et vidunderligt vejr!
Heldigt, for jeg skal snart af.
- Skriver du? - Ja da, jeg har jo din adresse.
Undskyld mig.
Jeg bankede.
Antoinette... Lad hende sætte sig.
I må hjælpe mig.
En mand steg på toget. Han var gal, syg.
Han dræbte min veninde!
Det var frygteligt.
Jeg må ringe til politiet.
Jeg ved ikke engang, hvor jeg er. Forstår I, hvad jeg siger?
Sig at I forstår!
Vær nu rar, må jeg ringe?
Ringe? Til hvem?
Politiet.
Manden dræbte Brigitte. Han skal låses inde!
Politiet?
Vil De have at politiet kommer her?
Ja, for at hente mig. De skal have at vide, hvad der er sket!
- Min bagage er stadig på toget. - Her er ingen telefon.
- Der er da en telefon. - Den virker ikke.
Kan De køre mig til byen?
Vær nu rar, det er meget vigtigt.
- Jeg har ingen bil. - Der står en derude.
Den har været i stykker længe.
Hvad er der med Dem?
Hvorfor vil De ikke hjælpe mig? Jeg må væk herfra!
Sig noget. Hvorfor stirrer De på mig?
Forstår De ikke hvad der er sket? Svar mig! Stå ikke bare der!
Slip mig ud! Jeg vil ud herfra!
Nu er det nok! De må slappe af!
De kan blive her så længe.
Gå og hvil Dem lidt.
Sådan.
Vil De gøre det?
Mit soveværelse er deroppe. Læg Dem der, så kommer jeg senere.
- Nu skal jeg sørge for min far. - Hvad er der med ham?
Jeg ved det ikke. Gå nu op.
Stille!
Han må ikke høre os. Lyt...
Han gik forbi.
Det er min mor.
Han dræbte hende, han er gal!
Vi må ud af huset, mens han er på sit værelse! Kom.
Kan De køre? Nøglerne er derovre.
Hvis jeg havde kunnet køre, ville jeg være kørt for længe siden.
Han lader mig ikke gå ud, siden min mor døde.
Af og til indser han, at han dræbte hende og vil ikke, at nogen ved det.
Det er derfor, han har trukket telefonledningen ud.
Da De talte om at ringe til politiet, troede jeg, at han ville slå Dem ihjel.
- Hvad gjorde ham gal? - Jeg ved det ikke. Så De hans hånd?
Såret bliver hele tiden større. Jeg har lagt hans revolver i bilen.
Du ville tage afsted. Og angive din far.
Gå til politiet med hende.
Tøs!
Troede du ikke, at jeg vidste det?
Dit sår er som mine. Du er som mig, din møgtøs!
Som mig. Du rådner som jeg.
Men du kommer ikke til at lide som jeg.
Jeg dræber dig inden da!
Hvad er det med mig?
Hvad har jeg gjort?
Jeg er syg.
Slå mig ihjel.
Hjælp mig.
Jeg orker ikke længere.
Gør en ende på mig.
Gør en ende på mig!
Gør det!
Hjælp mig! Helbred mig!
Åbn døren! Jeg skal til en læge, jeg er ikke farlig!
Helbred mig!
Åbn! Åbn!
Er der nogen her?
Hvem er De? Jeg hørte Dem. Vil De ikke tale?
Jeg er helt alene, følg med mig.
- Er De faret vild? -Ja, selvom jeg har hjemme på egnen.
Men jeg kom så hurtigt afsted, at jeg mistede orienteringen.
Jeg har gået rundt i ring. Har De været i landsbyen?
- Ligger den her i nærheden? - Ja. Er De også faret vild?
Jeg vil hjælpe Dem med at finde Deres landsby, jeg følger med Dem.
Hvordan ser der ud rundt omkring os?
Der er store stenblokke overalt. De peger lige op mod himlen.
Nå ja, nu ved jeg det. Vi skal gå mod solen.
Så kommer vi frem til en sti, og landsbyen er ikke langt borte.
- Håber at balladen er ovre. - Har der været ballade?
Lucas sagde at jeg skulle gå min vej.
Her er stien. Vi skal følge den.
- Hvorfor skændtes de? -Jeg ved det ikke. Livet er hårdt her.
Folk siger, at jeg bringer uheld og håner mig.
Lucas vil ikke have, at jeg er i nærheden når der er ballade.
Er der langt til Roublès? Det er der jeg skal hen.
Det er ingen landsby, men den gård hvor man dyrker egnens vin.
- Venter man på Dem i Roublès? - Michel, min forlovede.
- Kan jeg ringe til ham fra landsbyen? - Ja. Vi kan også sørge for et lift.
Hvad ser de?
Forladte huse.
Hvorfor skreg De? Så De noget?
Kom straks. Byen ligger længere væk.
Vi er fremme, jeg genkender bakken.
- Byen ligger længere væk. - Jeg hører ild, som knitrer.
Det brænder i en busk. Kom nu.
- Hvorfor standsede De? - Det var ingenting.
Vi må fortsætte, der er stadig langt til byen.
- Et hus! Jeg kan genkende det! - Der er ingen fare!
Deres stemme lyder mærkelig. Hvad er der sket?
Fortæl hvad De ser. Hvor er vi?
Det er det, at...
Det er aften. Vi må finde et sted at sove, så går vi til byen i morgen.
De lyver! Jeg kan mærke, at vi er i byen. Hvorfor siger De ikke noget?
Kom nu, så leder vi straks efter dit hus.
Et hus! Vi er i byen!
Hvor er alle? Slip mig!
Nej!
Jeg kan mærke det, der er nogen her. Jeg forstår det ikke!
Hvad er det, der er sket? Hvorfor siger De ingenting?
Lucas!
Slap af. Vi er i byen.
Men her er ingen.
De kan ikke være taget afsted! Lucas ville have ventet på mig!
- Og så rørte jeg ved... noget. - Du tog fejl. Det var ikke noget!
- Kom, det er snart nat. - Det er ikke sandt, De lyver.
- Jeg vil til Lucas! Hjælp! - Kom nu!
Stop! Se, der er ingen fare.
Græd ikke. Vi er snart fremme.
Kom.
Det er mit hus! Det er her jeg bor med Lucas!
- Lucas! - Her er ikke nogen.
- Det er ikke sandt. Hvor er Lucas? - Vær ikke urolig, han kommer snart.
Slap af.
Nu skal vi hvile. Alt er som det skal være.
Lucie!
Lucie, kom tilbage!
Herovre! Kom! Jeg er her!
Kom og hent mig!
Hvorfor siger De ingenting? Genkender De mig ikke?
Jeg er Lucie. Er De fra byen? Ved De, hvor Lucas er?
Fortæl hvor han er!
Lucas er min beskytter.
Gå Deres vej! Forsvind!
Jeg kan mærke, at De vil mig ondt. De vil håne mig igen!
Lucas!
Lucie!
Stå stille, jeg er helt tæt på!
Lucas! Jeg er her!
Lucas! Er det dig?
Jeg kan mærke det. Jeg kan genkende din jakke.
Lucas, sig noget.
Fortæl hvad der sker.
Åh, Lucas, jeg ville ønske at jeg kunne se dig.
Du ler! Hvor er jeg glad...
Kom! Kom!
Lucie...
Lucie! Jeg elsker dig!
Lucie, jeg elsker dig... Lucie, jeg elsker dig...
Jeg elsker dig! Jeg elsker dig!
Jeg elsker dig!
Lucie...
Jeg elsker dig...
Lucie, jeg elsker dig!
Sæt jer. Vi er trygge her.
- Hvem er De? - Jeg har siddet fast her i tre dage.
De tør ikke komme ind. De venter på at jeg skal gå ud.
Men... så dum er jeg ikke.
Det her er borgmesterens hus.
Alt det her er hans.
Han kom her af og til, for han er jo byens borgmester.
En stor by. Han bor der.
Han var en rig og veluddannet mand. Hans kone også.
Der hænger masser af fine kjoler i hendes garderobe.
Jeg kom her for at gøre rent. Jeg har nøglen.
- Alt var i orden, da han kom. - Hvor er han nu?
Hans lig ligger et sted i byen.
Hans kone satte de ild til.
Men jeg havde nøglen. Jeg bor i det her hus nu.
Men er De... jeg mener...
De tænker på, om jeg er normal.
Ses det ikke? Alle her blev sindssyge på en nat.
Der er ingen fare. De forsøger at komme ind.
Det gør de hver eneste nat.
Kom.
Vi må herfra og skaffe hjælp! Vi må væk herfra!
Tag noget at drikke, det styrker jer.
Bagefter tager vi afsted, hvis I vil.
Jeg drikker ellers aldrig, men her under jeg mig lidt vin.
Godt så, jeg vil klæde mig på.
Her er så smukke ting.
Ja, jeg skal skynde mig.
Giv mig revolveren. Jeg er god til at skyde.
Også jeg.
Kom.
- Ved De hvor Roublès ligger? - Vingården? 2-3 kilometer herfra.
Nu går vi. Jeg kan ikke høre noget længere.
Kom! Jeg har hende!
Kom!
- Kom, allesammen! - Kom!
- Der røg en til. - Du skyder dem som kaniner.
- De kan ikke gøre for at de er sådan. - Hør nu. Det er os eller dem.
- De er ikke ansvarlige for epidemien! - Hvorfor er de monstre, men ikke os?
- Vent, det kan være en fælde. - Vi må hjælpe kvinden.
Vi burde lade hende dø.
Se!
Ser man det...
- Tag mig med! - Hun er som de andre.
- Var det Dem som skreg? - Ja.
Vi må herfra. De kommer snart.
- Kom og sæt jer i bilen. - Red mig! De er gale, vansirede.
De slår os ihjel! Tag mig med!
Jeg stoler ikke på hende. Hvorfor er hun klædt sådan midt om natten?
Jeg taler sandt.
Jeg har ingen sår, ingen mærker.
Se.
De havde ikke behøvet at gøre sådan.
- Vi tager Dem med. Okay, Paul? - Som du vil.
Klæd Dem på, så kører vi.
Her er vores bil. Hop ind.
- Hørte du? - Her er fyldt med galninger.
Det var samme stemme som før. Jeg ser efter.
- Vi kører herfra. - Jeg må se efter!
Det er mig, som har geværet. Jeg følger med.
Det kom derfra.
Kig op!
Frem med dynamitten! Hurtigt!
Kast den ind!
- Hvad laver du? - Se på hende, hun er skrækslagen!
Det var hende, som skreg før!
Sådan, slap af. Vær ikke bange.
Nu kører vi herfra. Jeg ved ikke, hvem som er gale eller ikke.
For helvede!
I svin! Min krop var uskadt, sygdommen havde ikke vansiret mig.
På grund af jer er jeg vansiret for resten af livet!
Smid faklen, der er dynamit i bilen!
- Vi må gå inden de andre kommer. - Til fods?
Højst sandsynligt.
- Det bliver lyst om en time. - Roublès ligger her i nærheden.
- Der kan vi skaffe hjælp. - Hun har ret.
Kom.
Hvordan går det?
Gå du med pigen.
Vi bliver og hviler lidt.
Så du det? Det virker som om mændene er hårdest ramt.
Den gale kvinde virkede ikke syg.
Det stemmer.
Jeg mødte en blind pige.
Lucie.
Hun var ikke smittet.
En bondedatter. Han var allerede gal, men hun havde kun et lille sår.
Hvorfor er vi ikke smittede? Vi er byggeog anlægsarbejdere.
Da det brød ud, tog vi dynamitten og kørte afsted.
Det ville passe fint med en øl.
En øl ville ikke være dårligt.
- Drikker I øl på vinavleregne? - Hver sin smag.
Jeg plejer at drikke lidt vin til høstfesten, men i år lød jeg være.
Men...
- Høstfesten var da i søndags? - Og hvad så?
Du og jeg drikker øl, og vi er friske.
Alle på egnen er blevet gale, og det er efter høstfesten.
Min forlovede er forvalter i Roublès.
Hvis alt det her skyldes vinen, så må han vide noget. Vi må derhen.
Så gør vi det.
Ræk mig hånden.
Hør lige her.
Vingården må også være ramt. Hvad gør vi?
Vi går derhen. I Roublès er der biler og telefon-
-og måske endda redningsmandskab.
Vi skal bare undgå landsbyerne. Det var nok med i nat.
Så går vi.
Stop!
Giv mig bøssen. Jeg kan ikke lide din måde at bruge den på.
Men i nat var du glad for, at jeg havde den.
De må ikke skyde på Michel!
Jeg havde bøssen, da jeg kæmpede mod tyskerne, så jeg beholder den.
Nogle kæmpede mod tyskerne for at redde hjemlandet.
Jeg foretrækker dem som kæmpede mod fascisterne tyske som franske.
Ikke for at redde hjemlandet, men mod fascisterne.
- Det er ikke samme sag. - Du vrøvler!
Men jeg kan nu godt lide dig. Jeg er en mand af få ord, jeg er bonde.
Jeg er også bonde. Men jeg ser klart.
Trives du her? Mellem kernekraftvær- ket og militærbasen? Kan du lide det?
Jeg forstår, hvad du mener.
Vi sidder i klemme.
Og ved du hvad? Modstanden fortsætter.
Ligegyldigt hvad er galningerne farlige. Vi må dræbe dem.
- Man kan måske helbrede dem. - Tænk hvis de går til angreb igen?
Vi er tre nu. Vi skal måske skyde.
- Men vi kan tale med dem først. - De er en sød pige.
- Okay, Paul? Du tager det roligt. - Men jeg er klar med bøssen.
Vi er fremme.
- Her er ingen. - De er taget afsted.
- Eller også er de døde. -Her er ingen lig, de må være flyttet.
- Vi leder efter en telefon. - Kom.
Her er ingen.
Der er en telefon. Ring til politiet.
- Den ser ud til at fungere. - Der er måske noget at spise.
En lille flaske! Og der er ingen frisk vin.
- Der er ingen, som svarer. - Og tre glas!
Det bliver godt!
Af med jakken...
Spis lidt.
Så kommer De Dem til Dem selv.
Hallo? Ikke så højt, jeg har politiet på linjen.
Hallo? Jeg ringer fra Roublès.
Folk er i gang med at dræbe hinanden i en by her i nærheden.
Forstået. Farvel.
- Hvad sagde de? - De har vidst det siden i går aftes.
Redningsmandskabet finkæmmer området.
- En slags klapjagt? - Nej, de samler de syge sammen.
Man prøver at finde frem til en modgift.
- Man tror, at det er vinen. - Heldigt at vi drikker champagne!
Skål på dig!
- Hvad sker der med os? - De sender en helikopter.
Den kommer i løbet af eftermiddagen.
Så er vi reddet!
Her, François. Spis lidt paté.
Jeg vil drikke champagne.
Vent bare til jeg fortæller det til konen. Hun vil ikke tro mig.
Paul... I hårde situationer opdager man hvem, som er ens venner.
Og det her var virkelig hårdt.
- Sådan noget sker vist aldrig igen. - Det ved jeg ikke.
Drik, så taler vi ikke mere om det. Snart kommer de og henter os.
- Problemet er bare at... - Der er ikke noget problem!
Der har aldrig været noget problem!
Elisabeth! Kom ikke nærmere.
Gå væk herfra!
Gå væk herfra, jeg er syg.
Jeg er... Jeg er vansiret!
Jeg kan blive gal når som helst. Folk blev forgiftede af mit insektmiddel!
Jeg må gøre en ende på mig selv, mens jeg kan tænke klart.
Jeg er ved at blive sindssyg!
Det æder mig op indefra! Gå din vej!
Lad mig gå frem til dig.
Jeg elsker dig.
Hvor holder pigen til?
Lige netop. Jeg henter hende-
- ellers kommer hun for sent til helikopteren.
Skynd dig, de venter ikke på os.
Der er en tilbage.
Er der kun dig her? Hvor er de andre?
Alle er taget afsted.
Hvorfor ringede I ikke til politiet?
Chefen henvendte sig til indvandrere. Jeg havde intet med det at gøre.
Og hvad så?
- Indvandrere er bange for politiet. - Er du ikke sindssyg?
- Er du stadig normal? - Min hjerne rådner.
Jeg kan springe på dig med det samme! Hvorfor skyder du ikke?
Gør ikke noget dumt! Han gjorde det med vilje!
Han ville det. Han kastede sig over mig!
Hvor idiotiskt!
Paul!
Elisabeth!
Oversættelse: Lill Edeling PrimeText International
Tekstadmin: PrimeText International www.primetext.tv